Täna ringvaates võtame ühenduse USAs töötava ajaloo professori Aro Velmetiga, kes osales Palestiina toetaval meeleavaldusel ning pandi seepeale vangi. Siin lookleb isegi isegi väikene järjekord, sest turistid armastavad ennast just nimelt siin selle ukse taustal pildistada. Kui rahandusminister Mart Võrklaev ütles hiljuti, et pole Mustpeade majas käinud, siis Marko tegi seal nüüd tuuri, et haruldast hoonet näeksid kõik. Kui kuninganna, siis tallat külastas ja pidulik õhtusöök siin valges saalis oli siis tema siin, enne kui ta avalikkuse ette ilmus, puhkas pani Deara otseks ja puuderdas oma nina ja alles siis astus kuninglikul ilmel rahvast. Poolubi Vaissoni tants vallutab juba Euroopat ja meie lähetame eurovisioonile maailmasse teele Marko, keda ootab seal ees ka vastiku toidumuuseum, tõime talle soojenduseks selle hiti maailma vürtsita pipraga. Šokolaadi. Tere õhtust, head vaatajad, täna on meil teisipäev ja on 30. aprill, ringvaade alustab. Me alustame teemaga, mis leiab aset eelkõige USAs, mitte mujal maailmas, ka, aga USA suurlinnades toimuvad ülikoolide territooriumitel ulatuslikud meeleavaldused Palestiina toetuseks ja Aro Velmet on meil Skype'i ühendusel siin intervjuud andmas, kes ise on ajaloo professor Lõuna-California ülikoolis. Kuidas teie ülikoolis lood on? Tere õhtust või hommikust sõltuvalt ajamündist. Lood on suhteliselt rahulikud, üliõpilased on siis kolmapäeva t saadik hoidnud ülikooli territooriumil sellist telklaagrit mille eesmärgiks on. Survestada ülikooli avaldama oma seoseid. Oma investeeringuid relvatööstuses, mis võib tarnida siis relvi, mida kasutatakse kaasas tsiviilisikute tapmiseks. Ja survestada ülikooli, siis katkestama neid sidemeid ja, ja siis ka lõpetama vahetusprogramme Iisraeli ülikoolidega ja. Toetama palestiinlaste õigust mitte saada oma oma ajaloolisel territooriumil tapetud. Ja see, Ma vaatan seda, seda pilti siin see, see pilt on siis ilmselt. Kolmapäevasest arreteerimisaktsioonist, et midagi sellist siis tõepoolest 93 inimest 90 tudengit ja kolm õppejõudu. Los Angelese politsei poolt arreteeriti ja ja viidi Mõneks tunniks kongi. Aga midagi sellist? Taro, te ise olite ka sellel samal protesti kogunemisel kogu kogu selle sündmuste epitsentris. Jah, vastab tõele, et ma olin üks nendest kolmest õppejõust. Miks seal need asjad kuidagi üle käte läksid, miks politsei pidi reageerima kust see konflikt rulluma hakkas? Ma pean ütlema, et minul ja praeguseks rohkem kui 400-l õppejõul, kes on allkirjastanud pöördumise ülikooli presidendi poole on täpselt seesama küsimus. Meil minu hinnangul oli see täiesti põhjendamatu, sellepärast et mingisugust ohtu avalikule korrale see tudengid. Telklaager endast ei kujutanud, et seal oli paarsada inimest. Campuse keskel, kes kandeerisid, kes tegid joogaharjutusi, kes kus olid ehk siis? Erinevad loengud. Teemaga seotud teemadel. Sellest kohast, mida teie näitate umbes 50 meetri kaugusel oli turg, kus müüdi marje ja, ja muud taolist. Ühesõnaga kõik oli väga rahulik. Ja ühel hetkel lihtsalt ülikooli administratsioon tuli ja teatas, et need inimesed, kes territooriumilt ei lahku, on, On ülikooli sissetungijad ja siis tuli jälle pidi, eks ju, ja ja suurem osa protestijatest lahkus aga, aga siis teine osa leidis, et, et miks nad peaksid omaenda ülikooli territooriumilt lahkuma. Aga noh, see keskne küsimus, mida protestijad ise rõhutavad, on, et, et, et see kõik on Selline morsipidu võrreldes sellega, mis toimub Gazas, et tegelikult see fookus peaks ikkagi olema üliõpilaste nõudmistele ja ülikoolide seotusel Ameerika relvatööstusega, mis siis Iisraeli relvi tarnib? Kas te oleksite osanud arvata, et tõepoolest selline noh, teie hinnangul rahumeelne protestiavaldus läheb üle selliseks politsei arreteerimiseks ja ma saan aru, et teil noh, õnnestus ka olla üks nende seast, kes pidi ikkagi ööpolitseis veetma. Absoluutselt ei oleks ma seda arvanud. Me seisime kolleegiga seal. Ja rääkisime tudengitega, ma arvan, kuskil mingi neli-viis tundi. Keset päeva ja, ja meie peamine mulje oli see, et, et, et see kõik oli metsikult rahulik võrreldes paljude teiste üritustega, mida see ülikool on korraldanud kus on asjad läinud palju keerulisemaks, näiteks. Igakuised jalgpallimängud, kus ülikooli campusel on palju rohkem inimesi, kus samamoodi sageli Lähevad Läheb olukord üsna valjuks või eks ju natukene alkoholi liiga palju pruukinud inimesed lähevad natukene kuraasikaks ja millegi taolise ga, seda seda üritust absoluutselt võrrelda ei anna. Nii et ei oleks uskunud. Mis siit nagu edasi järeldub, et tegelikult kas need üliõpilased, kes ka arreteeriti, need õppejõud, kes arreteeriti, teie sealhulgas kas teilt ähvardab ülikoolist välja heitmine, tööst ilma jäämine? Kas see läheb siit nüüd edasi või see oli mingisugune hoiatus, ärge rohkem Palestiina poolt protestimiitingutel osalege, mis see on, mis siit edasi läheb? Siin on nii palju hüpoteetilisi ja, ja, ja ebaselgeid küsimusi ja veel palju juriidilist keerukust, et ma hea meelega nagu sellesse väga põhjalikult ei, ei süveneks, aga ma rõhutaks tegelikult seda, et et mis on oluline, on, on, on see, et siin on ikkagi tegemist ülikooli selge valikuga. Sest et minu ülikoolist Umbes 15 kilomeetri kaugusel, teisel pool linna on ju selle teine suur ja väga pika protestide ajalooga ülikool kus tudengid on palju suuremate, palju rahvarohkemalt ja, ja teinekord ka palju valjemalt protesteerinud. Samamoodi siis kas äkki neljapäevast saadik ja seal on ülikool võtnud väga põhimõttelise seisukoha, et mingeid massi arreteerimisi korraldada ei korraldata, et tudengitele las lastakse avaldada meelt, et see küsimus, et. Et öelda, et genotsiid ei ole okei, et nõuda ülikoolilt oma sidemete avaldamist relvatöösturitega et nõuda ülikoolilt kompromiteerivat akadeemiliste sidemete lõpetamist, et see on täiesti normaalne asi, mida ülikooli kogukonna liikmed võivad teha. Ja sellele ei pea vastama politsei aktsioonidega, et on võimalik teha teistsuguseid valikuid. No Ameerika on suur ja, ja ülikoole väga palju sarnaseid protestimiitinguid toimub väga-väga paljudes muudes ülikoolides, samamoodi te kindlasti jälgida kuidasmoodi, seal meelestatud on, kuidas moodi seal reageeritakse, kuidas siis üldiselt Ameerikas on, kas see pigem nüüd noh, käis see protestilaine ära, on ta niisuguse vaibumishoos kasvõi sellepärast, et enam võib- olla ei julgegi tulla, kui tekib oht arreteeritud saada või see alles kogub hoogu ja me alles hakkame nägema tõelisi protestimiitinguid. No täna näiteks ma hommikul lugesin elley Times'ist, et täna hommikul viis uut ülikooli California osariigis avasid siis oma telklaagrid Ja. Pigem see, need, et erimised on ajanud inimesi vihaseks, on toonud kaasa täpselt selle vastupidise reaktsiooni sellele, mida ülikooli administratsioon ootas, et inimesi on tulnud juurde nad on vihasemad, nad on valjemad. Ja, ja et see asi on, on üldjoontes laienemas, et siinjuures peab ka ütlema, et paljud ülikoolid On väga rahulikult üliõpilastega rääkinud ja, ja hakanud ka nende nõudmistele vastu tulema, et ma just nägin, et North Westerni ülikool näiteks pakkus välja variandi, kus nad teevad oma investeeringute auditi et vaadata, kas seal võib-olla sidemeid relvatöösturitega annavad. Stipendiume Palestiinast pärit üliõpilastele ja, ja siis ajutisi töökohti. Või selliseid feloshipe järeldoktorantuure Palestiinast pärit õppejõududele, kes on sõjaolukorras pidanud oma oma töökohtadest lahkuma, pales kaasas, teatavasti on kõik ülikoolid maatasa tehtud ja, ja õppetööd ka nagu põhikooli tasandil või elementaarhariduse tasandil see praegu ei toimu. Nii et, et taas kord, et siin on nagu väga palju erinevaid vastuseid, on, On selliseid ülikoole nagu Calambia kes on kaalunud ühel hetkel rahvuskaardi sissetoomist ja nõudnud üliõpilaste laialiminemist ja on teisi ülikoole nagu Rocester või North Western, kes palju. Palju vastutulekumalt üliõpilaste läbi räägivad. Aitäh Aro Velmet selle intervjuu eest praegu ja jõudu Ameerikamaale. Ilan mask ei olegi enam maailma rikkaim inimene maailma kuulsast miljardärist ja tema pöörastest leiutistest räägib Linnar Viik, kes luges ärihiiust läbi värske raamatu. Nagu näha, saab prillid ette panna. Kui ütleme, läheb liiga erksaks, kogu see etendus, siis saab klapid pähe panna. Kui hääled liiga kõvad Ma ei kuule eriti midagi. Sellise varustusega saab rahvusooperis Estonia vaadata eriti eksklusiivset etendust erivajadustega laste tantsulugu. Kui tihti te pääsete oma lastega Estoniasse etendusele pole kordagi pääsenud, peaks tunnistama, ausalt. Välisuudistes näitame teile täna Hiinas maha sadanud kanamuna suuruseid raheterasid. Kolumbia ülikooli insenerid on välja töötanud roboti, mis suudab jäljendada inimese näoilmeid. Teadlaste sõnul on see suur edasiminek, et parandada inimeste ja robotite vahelist suhtlust lõpetatud inimeste näost ilmeid lugema ja neid jäljendama. Näiteks suudab ta matkida enda vestluspartneri naeratust ja teha seda isegi 0,84 sekundit enne, kui inimene päriselt naeratab. Mumbai elanikud kogunesid randa, et Indiat tabanud kuumalaines jahutust leida. Õhutemperatuur kerkis ligi 40 kuumakraadini. Kookospähklimüüjad rõõmustavad, sest kookosvesi on praegu kuum kaup. Kalamüüjad aga kurvastavad, sest mereannid kuumas kaua vastu ei pea. Ka Hiina on viimastel nädalatel rinda pistnud äärmuslike ilmaoludega kanamuna suurused raheterad lõhkusid lõunas autosid ja purustasid aknaid. Põhjas aga 100. maha lumevaip ja temperatuur langes miinus viie kraadini. Oksjonil leidis uue omaniku Gustav Klimti preili Liiseri portree Austria kunstniku pooleli jäänud maal, mis kujutab noort naist. Teos müüdi maha 30 miljoni euro eest ning ostja soovis jääda anonüümseks. Pikemat aega arvati tegelikult, et maal on kadunud, kuid nagu nüüd teada, rippus see aastakümneid Viini lähedal asuvas eravillas. Kui maja jaanuaris haamri alla läks, otsustati müüki panna ka maal. Lõpetuseks viime teid Põhja-Prantsusmaal asuvasse loomaaeda, kus tervitati kahte Sumatra tiigripoega. Rimba ja Toba nimelise pojad sündisid märtsi lõpus ja ühe kuusena kaaluvad nad nüüd ligi viis kilo. Euroopa loomaaedades elab 125 sumatra tiigrit. Looduses on neid praegu vähem kui 400. Tegu on kriitiliselt ohustatud liigiga. Ilon Muskist hakkame nüüd rääkima Linnar Viigiga, no sina oled IT-visionäär ja Ilon Muskon. Ma ei tea, mis visionäär tema, kogu maailma visionäär. Võib vist nii öelda, kui palju sa tunned. Endal sarnasus Ilon Muskiga. Ma õnneks tunnen väga vähe sarnasusi, arvestades sellega, kuivõrd ebasümpaatseks on ta osanud ennast kogu maailma ja teiste inimeste ja kolleegide ees teha. Ja teiseks, tema, Hullumeelne põikpäisus mitte kunagi kedagi kõrvalt kuulata ja isegi vahel oma vigadest mitte õppida on, on tekitanud müstilise olukorra, kus maailma kõige rikkam inimene hetkel rikkuselt teine on, on selle teekonna niimoodi läbi käinud, kus Volter aisaks on, oma raamatus on ta tükkideks lahenenud ja, ja ikka ei saa aru, kuidas on võimalik olla samaaegselt maailmarikkusel siis teine inimene ligi 200 miljardilise nagu nagu isikliku varaga ja samal ajal olla pigem pankrotipiiri peal pidevalt. No see kõik on väga huvitav, ma loen siit raamatust ühe väikese lõigu, mis on tõesti väga huvitav ja nimelt tänu sõnadesse on siis Ilam Musk ise siia lõpu lõppu kirjuta või tähendab, see raamatu autor on Ilon Muski kohta siia lõppu kirjutanud, et Ilon Mask lubas mul kaks aastat oma elu ja tegemisi jälgida, kutsus mind kaasa koosolekutele, lasi end korduvalt intervjueerida ning pidas minuga maha hilisõhtuse jutuajamisi, andis minu käsutuse meile ja sõnumeid ning julgustas oma sõpru, kolleege, sugulasi, vaenlasi ja eksabikaasasid minuga rääkima. Ta ei tahtnud seda raamatut enne avaldamist lugeda ega üritanud ka midagi muuta. No see on ikka, ma ütleksin, et päris kõva sõna ta maailma rikkaim ja no võib öeldes väga kuulus inimene laseb endast elulooraamatu välja anda ja ise ei kontrolli siit mitte ühtegi sõna, kui sina seda lugesid. Kas, kas see on tõesti nii, kas seda võib uskuda? Jah, seda võib uskuda need asjad, mis ta oma teel läbi on käinud. Need kraabivad vahetevahel hinge, eriti kui mõelda tema perekonna, tema varase lapsepõlve peale selle, mis ta on pidanud läbi elama. Kiusamised vägivald, mingisugused hullumeelsed ellujäämislaagrid, kuhu ta isa pani see tähendab ellujäämislaagrid. Ellujäämislaager oli selline poistelaager, kuhu suveks aeti poisid, kes pidid õppima iseendaga hakkama saama hakkama saama. Neile anti vett ja neile anti kamba peale palukene süüa. Ja siis nad pidid kaklema selle toidu pärast, et ellu jääda. Kostub nagu täiesti nagu, nagu mingisugune haige film, aga see oli päriselt tema elu üks etapp. Ja nagu aru saada, ma saan aru, et sellised asjad ei kujunda meeldiva iseloomuga inimest. Väga võimalik, et see on üks põhjusi, aga me võime näha ka mingit laiemat mustrit, kus maailmas on äärmiselt palju tipptehnoloogiaettevõtjaid kelle selline sotsiaalse empaatia muster kattub väga palju mõningate autismispektritega ja väga paljud neist on ka diagnoositud alates Deve Gorbesist, Bill Gatesist, Larry Ellisoni Mis diagnoosid on Bill Gatesil? Steobsi oli. Aspergerid ja sama ka Elon Muskil, et see annab võib-olla võimaluse fokusseerida ja tähelepanu pöörata just selle nohikuiku kui võimekusele samas võib-olla alla suruda mingisuguseid sotsiaalseid, emotsionaalseid signaale. Ehk. Ka Elon Musk on oma oma elu ja karjääri jooksul läbi käinud vallandamiste laine ühest ettevõttest teiseni ja tülli minekut kaasasutajatega kohtus käimised, lahutused ja samas miskit, mida ta super hästi oskab. Ikkagi on väga väikeseid tiime motiveerida teha. Uskumatu. Väga suuri asju. Me vaatame, kuidas tema eraelu on läinud, me panime sellise väikse pooleteistkümne minutilise klipi kokku. Lõuna-Aafrika vabariigis sündinud, end seitsmeteistkümneaastaselt Kanadasse kolinud Elon Muskil on väga kirev sugupuu. Tema ema Maie töötas modellina, isa Arol aga insenerina. Nad lahutasid juba 1979. aastal, kuid on mõlemad poega väga palju mõjutanud. Oma esimese abikaasa Jestion Wilson iga tutvus Elon ontarios ülikoolis. Paaril sündis poeg, kes sai nimeks Nevada, kuid kes suri 10 nädala vanusena imiku äkk surma. Hiljem sai paar kaksikud ja kolmikud, kuid 2008. aastal nad lahutasid. Mis abikaasa, Briti näitleja talula Railiga abiellus, elan lausa kaks korda, sest vahepeal jättis ta naise sõnumi teel maha. Lõpuks lahutasid nad siiski ja elon kohtus lauljanna Grimesiga. Nende suhte kiire areng kahe aasta jooksul saadi kaks last ei rabanud ümberkaudseid isegi niivõrd kui laste nimed. Poja hääldus võiks olla umbkaudu. Ka ATel ja tütre eks taak siderael mõlemasse on peidetud arvutitermineid agaga igavikulisusele viitavaid ühendeid. Novembris sai Maska ka kaksikud oma alluva šivon Zilise mis tekitas ettevõttes omajagu pahameelt. Kokku on Elonil seega hetkel 10 last, kel kõigis õigus tema väidetavalt 210 miljardi dollari suurusele varandusele. Samas, ta tunnistab siin raamatus ise, tsitaat on kohe siin raamatu alguses ja see kõlab siis täpselt nii, tahan öelda kõigile, keda olen kunagi solvanud, et ma taaselustasin elektriautod ja saadan inimesi kosmoselaevaga marsile. Kas te tõesti arvate, et ma olen seejuures Ladna normaalne vend, nii et ta ise teab, et ta ei ole päris normaalne see selle kõige juures, mis selle Xiga siis nüüd on SpaceX, millest me kohe hakkame rääkima tema kosmoseraketist, sellest, et ta laste nimesid X sees ja, ja, ja lisaks see, et ta ostis ju Twitteri ära ja, ja muutis selle XX, mis sellega on? K oli ka tema esimene firma, mille ta kunagi asutas 90.-te aastate keskpaigas. Aga X on tema jaoks. Matemaatilistes väljendites tundmatu tundmatu, mida ta leiab, on kõige huvitavam alati leida. Ehk kõigis võrrand süsteemides on selle muutuja leidmine avastamine see kõige huvitavam ja intrigeerivam ja sealt ilmselt ka tema xi fetiš. Ja sedasama SpaceXi starti me siin näeme ja tal tal ei läinud need asjad sugugi mitte hästi. Ma ei tea, kui palju avalikkus teab, aga tal kas mitte suisa kolm starti ebaõnnestus, ta jätkas selle kõigega. Jah, iga kord nad lendasid vastu taevast, iga kord ta teadis, et need olid natukene tema enda süül. Ta ei jätnud seda järgi, vaid aktsepteeris lõpuks. Selliseid muudatusi, mis tehti Et need ka lõpuks õnnestuksid ja see lõpptulemus on muidugi kosmose ajaloo jaoks vapustav. Vapustav selles mõttes, et ta suutis 500 inimese tiimiga konkureerida 50 tuhandelise töötajatega ettevõtte vastu tuua nii öelda kauba orbiidile viimise hinna kümneid ja sadu kordi alla ja teha seda korduvkasutatud rakettidega korduvalt ja korduvalt korduvalt praegu hetkel ligi 400 edukat start. Ta on absoluutse monopoli omandanud kõiges selles, mis toimub väljaspool maakera atmosfääri. Teslast me ei saa rääkimata jätta, me peame rääkima, kuna üks Tesla on ka kosmoses ja see on üks eriline Tesla, millest sa tahad ka rääkida. Tesla ei olnud sugugi mitte ka algus, selline õnnestumise projekt. Tesla me veel isegi ei tea praegusel hetkel kuivõrd õnnestumisel projekt on, see on. Me näeme seda nüüd seda, seda mudelit, millest tahad ka rääkida. Tesla rõudster ehk siis kahekohaline avatud sportauto, mille Ettemüügihind oli raju ja uskumatu 100000 dollarit mil väga paljud kuulsused Ostsid ja mille tootmise hind läks pigem 150000 dollari kanti alla. Sellesama Elon Muski pisikeste kapriiside pärast, millest ta ei andnud järgi, ei andnud järgi. Aga ka selles tont panik nupus, mis seal sees oli, oli tegelikult näha tema kirjanduslikke viiteid pöidla küüdi reisijuhile galaktikas. Ta on väga suur Monty Pythoni Briti huumori fänn olnud sellest ka ka mitmed tema firmad saanud hiljem inspiratsiooni brändides. Ta on täis erinevaid viiteid. Tesla tunnel, sellest ma ei olnud küll kunagi kuulnud, kui ma sinuga telefonis rääkis, sina selle kohta rääkisid, meil on aega vähe. Kiiresti, sa räägid ära. Meil on ka pilti sellest, mis asi see on. Ühel hetkel oli ta ummikus, ta helistas vihaselt oma kolleegile ja küsis, kui palju maksavad tunneli ehitamiseks vajalikud masinad. Talle öeldi viis miljonit dollarit tükk, ta ütles. Ostame kaks kohe ja hakake kohe kaevama mulle tunnelit, kus saaksid sõita Tesla. Ja loomulikult see päädis suuremalt jaolt ebaõnnestumisega, aga meil on praegu üks elusast peast olev tunnel, mis. Las Vegase lennujaamast viib kesklinna 2,7 kilomeetrit pikk Ainult eslat tohivad sõita seal jah. Suurepärane. Aitäh tulemast Elon maskist rääkimast ja kes tahab siis täpsemalt teada tema kohta, siis teab, kuidas siis käituma peab aitäh linna. Siin lookleb isegi isegi väikene järjekord, sest turistid armastavad ennast just nimelt siin selle ukse taustal pildistada. Kui rahandusminister Mart Võrklaev ütles hiljuti, et pole Mustpeade majas käinud, siis Marko tegi seal nüüd tuuri, et haruldast hoonet näeksid kõik. Kui kuninganna, siis Tallinnat külastas ja pidulik õhtusöök siin valges saalis oli siis tema siin, enne kui ta avalikkuse ette ilmus, puhkas pani Teara otseks ja puuderdas oma nina ja alles siis astus kuninglikul ilmel. Nagu näha, saab prillid ette panna. Kui ütleme, läheb liiga erksaks, kogu see etendus, siis saab klapid pähe panna. Kui hääled liiga kõvad on. Ma ei kuule eriti midagi. Sellise varustusega saab rahvusooperis Estonia vaadata. Ja eriti eksklusiivset etendust erivajadustega laste tantsulugu. Kui tihti te pääsete oma lastega Estoniasse etendusele pole kordagi pääse, peaks tunnistama, ausalt. Estonias toodi lavale etendus, mis mõeldud autistlikele ja intellektipuudega lastele. Hannes käis vaatamas. No hetke pärast hakkab siin Estonia laval üks väga eksklusiivne etendus, näitlejad on laval nagu ikka, õigemini hetke pärast siia tulevad, aga lisaks sellele on ka publik laval siin näitlejate seas. Eksklusiivne on ta sellepärast, et publikut on ainult 10 tükki. Need on ühed väga erilised inimesed ja nendel inimestel on muideks sellised lisaabivahendid ka valmis pandud, nagu näha, saab prillid ette panna. Kui ütleme, läheb liiga erksaks, kogu see etendus, siis saab klapid pähe panna. Kui hääled liiga kõvad on. Ma ei kuule eriti midagi ja siis sa lisaks saad veel sellise sildi endale rinda panna, ära ei puutu mind. No vot, kui nüüd keegi aru ei saa, kellele see etendus on tehtud siis esmakordselt üldse Estonia ajaloos ja vist lausa Eesti teatri ajaloos tehakse erivajadustega inimestele spetsiaalne etendus, siin on autistlikud noored, siin on intellektipuudega noored ja minu enda poeg Kaarel käis siin paar nädalat tagasi samal etendusel. Kui tihti te pääsete oma lastega Estoniasse etendusele? Pole kordagi pääsenud peaks tunnistama ausalt, et pole nagu selline teater, kuhu saaks selliste lastega tulla. See on esimest korda, siis? Ei mina pean tunnistama, et meie oleme see aasta vähemalt teist korda. Eelmine aasta jõudsime ka mõned korrad ja see etendus on nüüd spetsiaalselt siis erivajadustega lastele tehtud. Mis mulje teil sellest jäi? Mulle jäi väga hea, peaks ütlema, sellepärast et arvestades meie lapsi ja seda etendust, kus nad saavad ise kaasa teha, ehk et noh, kui neid ei panda istuma, ei käsita tasa olla, nad võivad olla nagu sellised, nagu nad on, siis see on nagu väga ilus ja väga tore ettevõtmine, ütlen ausalt see paigal istumine on nagu probleem, et, et miks, miks ma pean, miks ma pean. Nihelemine hakkab peale juba ütleme viis minutit peale etenduse algust, et kas me hakkame nüüd ära minema või. Aga kui nad saavad nagu ise liikuda, teha seda, mida nad tahavad, sellel hetkel samal ajal vaadata, siis siis ei tekkinud nagu ühtegi korda sellist tunnet, et keegi tahaks ära minna. Praegu sellel etendusel Minul ja isiklikult on ka see täiesti esimene kogemus selliste eriliste lastega ja me saime koolitust, loomulikult me õppisime väga palju, tegime spetsialistidega koostööd. Väga raske oli üldse seda nagu etendust kokku panna, sest meid Me ei ole harjunud sellise asjaga, me ei tea, mis töötab, mida nad vastu võtavad? See oli väga raske. Nüüd me oleme teinud vist kuus või seitse etendust ja absoluutselt kõik etendused on erinevad, täiesti erinevad. Esiteks, see emotsioon on hoopis teine. Nad haaravad hoopis teisi asju, nad märkavad hoopis teisi asju. Kõik on peaaegu teistmoodi kui tavaliselt ja. Ühesõnaga võib öelda, et ebatavaline etendus täiesti ebatavaline. Kui me räägime ligipääsetavusest, siis me ilmselt mõtleme ratastooli, aga tegelikult ligipääsetav teater on seni olnud veel nagu lapsekingades, et, et me tahtsime tuua siis sellise etenduse lavale, mis aitaks ka nendel lastel, kes varem ei ole jõudnud teatrisse siia saada. Tohutu töö ju seal on nagu hästi suur vaev ja, ja kasum on ainult kaheksa korda 10 last, kes seda näevad. No ma loodan, et kasu on ikka suurem. Me algasime sellest, et mina olen käinud mõnel festivalil välismaal Rootsis, Taanis, kus tehakse selliseid etendusi lastele. Ja tegelikult ma olen sellest rääkinud juba kaks aastat oma kolleegidele, et me nüüd peame selle ära tegema ja, ja lihtsalt see aeg praegu tekkis. Olid olemas inimesed, kes olid valmis seda tegema, oli olemas Eve Mutso, kes on küll väga-väga kuulus Eesti balletiartist, aga ta on töötanud väga palju selliste inimestega. Me võtsime kampa Eesti autistide Liidu. Me võtsime kampa Tallinna tondi kooli, sealt õpetajad, kes aitasid meid. Ja me lihtsalt hakkasime ise pusima ja tegime selle ära ja absoluutselt tööd oli palju, sest kõigepealt me mõtlesime, kuidas need lapsed üldse siia saavad. Kas see teater on nende jaoks ohutu? Mida me peame neile näitama, nii et nad saaksid kõigest aru, kuidas me seda neile nagu räägime, et see, see töö oli väga suur. Aga ma arvan, et me saime sellega hakkama. Hakkame mina armastan. Sind. Mida sa näed ja saad aru, et on spetsiaalselt nende jaoks kohandatud või nende jaoks tehtud minu meelest kogu see etendus, see on imeline, et sa jälgid liikumist, need samad biktogrammid, mis sinna kõrvale jooksevad, sest paraku nende nende igapäevaelu on väga palju piktogrammi de peale üle ja see, et nad leiavad selle siitsamast ruumist, ma arvan, et see oli, see on ülimalt positiivne. Te võtsite suure ampsu, palju lihtsam oleks sellistele lastele näidata punamütsikest hunti. Te räägite balletiajaloost, et tohutu väljakutse ja. No ma arvan, et tegelikult nemad saavad selle tantsu emotsiooni sealt kaasa, et et ei ole vahet, mis lugu me räägime, et, et oluline on see, kuidas me seda teeme. Ja, ja see, et, et me teeme seda tõesti nagu neile sobival viisil, et me kasutame kõiki tajusid ära, et lapsed saavad katsuda asju, et nad kuulevad seda elus muusikat laval, meil on pianist laval, meil on ka selline tore pill nagu kalimba. Me ergutame ka lõhnataju, et, et neile tõesti nagu jätaks see väga sügava mulje. No suurt pilti vaadates, kui palju te üldse saate siis üritustest osa võtta erinevatele erinevates kohtades käia, mis on siis mõeldud sellistele tavainimestele? No väga suuri piire seovad juba sellised asjad, et nad on väga tundlikud ju ka helidele ehk et ega ei lähe küll väga kuuele väga häälekale kontserdile või sellisele asjale. Mis on enese jaoks kõige üllatavam või niisugune muljetavaldavam olnud siiamaani? Ma arvan, et nende laste reaktsioonid on kõige kõige parem tagasiside ja kõige siiram emotsioon. Et Ma näen, mõned lapsed lamavad seal terve aja kuskil. Mõned võib-olla tundub, et nad ei tegele üldse peas selle asjaga, mida nad näevad. Aga kui etendus saab läbi, nad teavad täpselt, mis on toimunud. Nad mäletavad kõike ja, ja see võib-olla ongi see kõige siiram tagasiside ja tänu. Kuulge, mis te arvate sellest etendusest? Hästi ka hästi, mis teile meeldis kõige rohkem? Kõik kõik ma nägin, et te tantsisite siin täiesti, teil olid mingid kroonid peas ja värgid, särgid. Tore oli tantsida. Mis sulle kõige rohkem meeldis? Minu arust kõik meeldis. Normaalne. Oled sa enne balletti vaadanud? Esimest korda ikka igav ei hakanud. Ei hakanud. Ma ei ole nüüd päris kindel, kas on rohkem tehtud lastele või vanematele. Ma arvan mõlemale, et nii laps kui vanem lahkub siit nagu suurepärase emotsiooniga. Et vanemal on hea meel, et tema laps on saanud sellise kogemuse. Nad olid väga omas elemendis ja väga rahul sellega, et väga rahul, et ma sellisele teatrietendusele tõesti oma lapsega tulin, tema sai sellest kindlasti väga suure elamuse. No järgmine ai see loodetavasti siis sügisel, septembris, aga ma julgustan ka selliseid erilisi lapsi tulema teistele haridusprojektidele. Meil on päris mitu haridusprojekti näiteks beebikontsert näiteks loomade karnevali, näiteks punametsik ja seitse pöialpoisi, mis on samamoodi sellised etendused, kus ei pea kohapeal istuma ja kus saab kaasa teha. Et tegelikult ma arvan, et, et natuke selliste lastega juba tegeletakse. Aga lihtsalt see tuleb üles leida. Võite plaksutada. Poulubi Vaisoni tants vallutab juba Euroopat. Ja meie lähetame eurovisioonile maailmas teele Marko, keda ootab seal ees ka vastikutoidumuuseum. Tõime talle soojenduseks selle hiti maailma vürtsiseima pipraga. Šokolaadi. Tallinn Mustpead ja rahandusminister arutlevad selle üle, kellele peaks kuuluma Mustpeade maja, mille sees toimetab Tallinna filharmoonium. Aga selleks, et näidata, mille üle vaidlused õigupoolest käivad, käis Marko seal ekskursioonil. Kui meie rahandusminister ütles, et ta pole mitte kunagi Mustpeade majas käinud, siis võib-olla on seal paslik nüüd sisse astuda ja vaadata, mis seal üldse toimub, võib-olla leidub veel Eestis inimesi, kes seal käinud ei ole, asuta siis siin Tallinna vanalinna täiesti. No võib öelda, et südames pikal tänaval ja tegelikult on siin siis tõesti ääretult kuulus, ainuke Tallinnas säilinud renessans fassaad üldse. See maja tundub nagu väljast vaadates selline väike pisikene maja ühe selline fassaadiga, aga tegelikult see maja on seest palju suurem, kui ta väljas paistab. Tegelikult koosneb ta suisa kolmest hoonest. Kõigepealt see samane, kõige kuulsam Mustpeade maja siin siis on Olavi Kildimaja ja siis siin keskel on niinimetatud selline eeskojamaja, mis on ka siin vahepeal, nii et tegelikult on siin kolm maja. Ja nüüd ma näitan teile ühte väga-väga tähelepanuväärset asja, mida ka võib-olla paljud Tallinna elanikud või Eesti elanikud laiemalt ei teagi. Nimelt seesama uks, kus härra praegu siit välja astus, see on Tallinna kõige Enam fotografeeritav suviti, kui tulevad siia kruiisilaevad, kui turiste on eriti palju, on Tallinna linnas, siis siin lookleb ise isegi väikene järjekord, sest turistid armastavad ennast just nimelt siin selle ukse taustal pildistada ja põhjus selleks on, sest nad ütlevad, et niivõrd kaunis niivõrd rikkalike nikerdustega niivõrd erilist, kust te kuskilt mujalt Tallinnast ei leia Mustpeade vennaskonna kaitsepühak on siis Maurius selline kristlik pühak, põhja-avaik Marikast oli ta pärit ja arvatakse tõepoolest, et ta oligi mustanahaline. Ta oli siis omal ajal Rooma leegionär, neljandal viiendal sajandil ta tegutses ehk siis Rooma palgasõdur ja tema siis keeldus kristlasi tapmast ja tänu sellele tunnistas siis kirik ta hiljem pühakuks ja Mustpeade vennaskond võttis ta siis oma kaitsepühakuks ja seetõttu tal selline auväärne koht siin ukse esiosas ka on. No me võime lõpmatuseni sellest ainuüksi fassaadist rääkida, ilma et me oleks siia sisse astunud, kui me ütlesime, et see maja näeb väljast palju väiksem välja kui seest, siis see tegelikult vastab ka tõele. Siin on ühtekokku üle 3000 ruutmeetri. Kes need mustpead üldse olid? Pead oli vennaskond, niisugusi vennaskondi, moodustati hiliskeskajal varauusajal üksjagu mis ei olnud nüüd vaimulik vennaskond, kus inimesed oleks andnud mungateotuse vaid siis selline pigem noorte kaupmeeste klubi või seisuslik organisatsioon. Miks see maja nii suur on, kui palju neid siis kokku üldse oli? Palju? Siin vist käis? No lisaks mustpeadele endile, keda ka parimatel aegadel võis olla mitukümmend siin tegelikult käis ka palju külalisi, nii et ta ei olnud ainult selline suletud noorte kuttide klubi, vaid siin tegelikult käis külas ka linna eliiti, vanemaid, kaupmehi, vahel oli ka üritusi, kuhu kutsuti daame, siin tantsiti. See oli alati üks linna kõige esinduslikumaid hooneid. Ja siin siis aeti omavahel juttu. Peeti suuri pidusid. Nii pulmapidusid kui, siis lihtsalt tähistati igasuguseid ka näiteks kiriklikke sündmusi. Nii et ta on algusest peale mingis mõttes olnud selline klubimaja, missugune oli must. Peade maine, kas neid tunti rahva hulgas, kas neid armastati? Oi kindlasti mustpeadest üldiselt peeti väga lugu, kuigi eks neid peeti natuke ülbikuteks ka, aga, aga mustpeasid ka just austatud. Sellele, et neil olid just nimelt need ka sõjalise kohustused linna ees ja jõukate noorte ärimeestena nad siis ju ka tegid suuri annetusi nii Tallinna teistele kirikutele, aga eriti just dominiiklaste kloostrile. See on siis see mustpeade maja fuajee, kuhu me astusime ja kaheksakümnendatel Poola restauraatorid selle kõik siin kõpitsesid, tegid uueks, aga selle sisekujunduse on siin teinud kaheksakümnendaiel siis Aet Maasik. Ja muide, tänapäeval peetakse seda ka selliseks muinsuskaitseliselt väga väärtuslikuks interjööriks, nii et kui seda uuendada, tuleb kõik terviklahendusena teha siin üks väike, aga sellega on, et ta oli ise selline lühemat kasvu naine ja kui, kui siin pikem mees näiteks peegli eest tahab seista, ma olen meeter 83 pikk, siis ma ei tea, kas see siit peeglist paistab või mitte, aga ühesõnaga mina näen ennast nagu ninast altpoolt, ma silmi ei näe, et see on kõik tehtud, need peeglid on natukene madalamal, kui nad tegelikult võiksid siis meie pikkust arvestades olla siin kõik see, Aet Maasiku selline sisekujundus sellistes pruunides punakates toonides jätkub. Kui me siit nüüd edasi läheme, siis me jõuamegi selle maja kõige tähtsamasse saali, see on see niinimetatud valge saal kus siis igapäevaselt toimuvad kontserdid ja selle teeb väga eriliseks selle kogu selle valge saali. See, et nagu te näete, see on kõver ja ma ei tea, kas on ühtegi teist saali, mis on sellise kerge kerge kurviga, mitte otse ei ole, vaid väike kaar tuleb siia kõik sisse, see kõik on põhjustatud siis sellest, et omal ajal paiknesid siin majad nagu teistmoodi ja maja välismüürid olid teistmoodi asetatud, kui ta praegu on ja siin siin siseoo, mis siin vanasti oli, see on ka kinni ehitatud ja siin valgesaari kõrval on üks veel väga tähelepanuväärne ruum, mis restaureeriti saati viimase peal korda just nimelt 2006. aastal, kui siis Eestit külastas. Ei, ei muu kui Briti Morah Elizabeth, teine ja loomulikult anti siis siin just nimelt selles valges saalis selline õhtusöök pidulik, ja seetõttu oli vaja selline eraldi ruum korda seada ja Mustpeade maja sai selleks siis 2006. aastal ka eraldi raha, et siis kuninganna jaoks teha korda see niinimetatud ovaalsaal. No saaliks on seda muidugi natukene palju nimetada ja sellist peaaegu 20 aastat tagasi olnud glamuuri on siin nüüd veel vähe näha, kuna hetkel kasutatakse seda, nagu te näete sellise tehnika ruumi laona, et kui siin kontserte antakse, siis oleks hea otseseid juhtmeid ja kõlareid ja muid vajalikke asju veeta, aga omal ajal kui kuninganna, siis Tallinnat külasta ja pidulik õhtusöök siin valges saalis oli, siis tema siin, enne kui ta avalikkuse ette ilmus, puhkas pani teara otseks ja puuderdas oma nina ja alles siis astus kuninglikul ilmel rahva sekka. Ja teine kuulus saal on siis sama Olavi Kildi saal, kus me siin praegu oleme ja näete, Jüri Arrak on püha Olavi ka 1992. aastal sellise maali teinud ja see seisab sobivalt siin akna orvas. Kuna siin oli siis Olavi gildi hoone, mis siis Mustpeade majaga hiljem kokku liideti, siis seetõttu on sellel jäänud see nimi Olavi Kildi saal ja siin mahub umbes 160 inimest, ka siin korraldatakse selliseid väiksemaid orkestreid ja see on muide seitsmeteistkümnendal sajandil umbes siis ehitatud ja üks väheseid niivõrd hästi säilinud selliseid, neid keskaegseid profaan, ehk siis mitte vaimulikke ruume. Olavi kildi kuulusid siis tihti just ehitusega seotud alad nagu ehituspuussepad näiteks aga ka transpordiga seotud alad nagu sõidu ja veovoorimehed ja mündrikud. Mündrikud olid need, kes paatidega suuremate laevade pealt reisijaid ja kaupu sadamasse vedasid. Ja nende hulgas võis olla ka palju Eesti Soome ja siis Skandinaavia päritolu inimesi. Seetõttu võib-olla ka Olavi kild Skandinaavia pühakuks kuulutatud kuningas. Püha Olaf on valitud siis nende kaitsepühakuks, kes keskaja Tallinnas oli üldse väga oluline. Seetõttu meil on ka Oleviste kirik. Ja nii võib arvata, et kui ametlikud sündmused ikkagi olid enamasti alamsaksakeelsed, võib-olla mõni väga pidulik kõne peeti koguni ladina keeles siis omavahelises suhtlemises siin selles saalis võib-olla keskajal ja varasel uusajal võis kuulda ka eesti keelt või soome keelt, näiteks. Seitsmeteistkümnendal sajandil ta küll põles see maja natukene ja siis Poola restauraatorid ka kaheksakümnendatel aastatel ka väga õnnestunult, muide restaureerisid just need tugisambad, kui need ülemised osad on siin paekivis tehtud ja vanad sellised identsed, siis see tegelikult alumine osa on tugevdatud siin sisemine külg selliste metallvõredega ja siia on peale tehtud tegelikult betoonist kiht, kui te seda isegi lähedalt väga vaatate, siis see ei tundu betoonine, vaid tundub sellise ajaloolise keskaegse materjali, aga siia natukene sellist teist värvi kivimit sisse segatud tsemendil, et see kõik näeks siis täiesti ehtne ja usutav välja. Me satume siia veel ühte väga tähelepanuväärsesse kohta, siin keldriruumides, siin on siis ei miskit muud kui ehtsas juugendstiilis ahi, mida peetakse ka siis väga kuulsaks selle Mustpeade maja juures olevaks selliseks detailiks ja nagu näete, ma saan ainult telefoniga siia valgust lasta, sellepärast et hetkel käivad siin remonttööd, vahetatakse välja kogu sellised tehnilised kommunikatsioonid kogu siin majas tuleb uus küttesüsteem, uus elektrisüsteem, uus ventilatsioonisüsteem, uus kanalisatsioon, seetõttu on siis selline väärtuslik objekt nagu juugendahi kinni kaetud, et ta remondi käigus siin kahjustada ei saa. Ja veel üks uuendus Mustpeade majas, mis siis varsti läheb töösse nimelt just nimelt siia saali tuleb lift, muinsuskaitse on andnud selleks loa, see on siis erivajadustega inimestele ja ka tehnilisele personali tehnika saaks ülevalt alla vedada, nii et altkorruselt üles hakkab siin sahisema lähiajal moodne liftisüsteem. See on siis selline keldrisaal, kus on väga palju erinevaid asju olnud, kahekümnendatel oli siin muide keeglisaal, siis hiljem on peetud siin pulmi, siin on olnud ka restoran ja praegu on siis siin nüüdismuusikakeskus, kuigi hetkel on siin Ja ma juba kolmas kord rõhutan teile, et see maja on nagu seest suurem kui väljast, kui nii tohib öelda, praegu seisan ma siin pühavaimu tänaval ja, ja minu vastas ei ole siin ka mitte miski muu kui seesamane Mustpeade maja. Ja kui ma astusin sisse pikalt tänavalt ja sattusin kohe otse tulles sinna kuulsasse valgesse saali, siis pühavaimu tänavalt näete, see valge saal on see kolmanda korruse aknad seal, kus sellised võred nagu ees on, et siitpoolt satun esimesele korrusele. Aga kui teiselt poolt tulen, siis satun otse kolmandale korrusele, see maja on ehitatud niimoodi nõlva peale, nii et ta on väga keerulise iseloomuga maja. No vot, ja kui ma siit pühavaimu tänavalt nüüd sisenen, siis tegelikult ennem olid siin mitmed erinevad hooned, siit sai isegi läbi käia, hobukaarikud sõitsid mööda, nüüd on ta on siis kokku ehitatud üheks mustpeade majaks ja seetõttu on siin sees ka säilinud sellised väga kummalised asjad, nagu te mõtlete, need on siis sellised siseaknad, siit saab siseruumi vaadata ja sealt välja vaadates näete, kas siseruumi see on seetõttu, et vanasti ennem just siin oli selline Me oleme taas siin valges saalis, sest kui mustpead enne teist maailmasõda sid Eestis lahkuti, siis nõukogude ajal korraldati samane maja jälle taaskord kultuuripaleeks. Alguses oli ta Tombi nimeline kultuuripalee, aga kui valmis sai uus kaasaegne Salme tänava kultuuripalee, siis anti Tom i nimi sellele ja mõeldi, et ka sellel Mustpeade majal peaks olema oma mingi revolutsiooni nimi ja tema sai siis Greuki nimeliseks kultuuripaleeks. Seitsmekümnendatel leidsid siit aset ka suured diskod. Siin olid bändikontserdid, nii et selle maja elu on olnud ülimalt aktiivne juba sadu. Et mitte öelda peaaegu tuhandeid. Aga Eurovisioon hakkab kohe peale, meie esindus on juba Malmeosse jõudnud ja mitte ainult jõudnud, nad on jõudnud juba ka lavale, nad on saanud proovida, kuidas moodi tantsusammud Malmö laval välja tulevad ja kuidasmoodi hääled kõlavad. Nii et selline fotorivi on meil teile näidata, seal nad tõepoolest kohal on. Huvitav, kuidas es? Juba käib ja igal pool ja ja mitte ainult lava peal, vaid ka lava kõrval ilmselgelt. Need on tõesti tänased väga värske, väga värsked fotod, kuidas neil seal proovis läks, eks seda siis neil päevil. Kuule, aga, ega siis sina nüüd jälle lähed sinna, kus on eurovisioon, on ju ja sel korral on ta maale ja sul on võimalus sinna minna. Ma isegi Eurovisiooni lähen Malmos teist korda, Malms ma olen viis või kuus korda käinud, et kui autoga reisida, siis Malmo jääb ikka tee peale. Kui Euroopasse sõita, siis tasub teistmoodi ei saa, kui, kui, kui Malmos tuleb läbi sõita ja ja Malmos ööbimine on palju soodsam, kui see on Kopenhaagenis. Et sa oled ka avaldama hakanud Kopenhaagenisse, lähed ööbima Malmosse? Jah? Täpselt nii see on ja siin ma siin Tuian eelmine kord, Malmringi, eelmine kord Eurovisiooni oli siis vist 11 aastat tagasi, millal see seal toimus, kui ma nüüd täpselt täpselt mäletan ja see kuulus Malmo sild, mis siis Eesti linnapea poolt on ehitatud ja Kopenhaagenit Malmaga ühendab seda siis me siin pildis näeme. No igal juhul, ega sa ei näita meile seal siis ju ainult, mis toimub Eurovisiooni, sa lähed igale poole mujale ka, kuhu minna, kannatab seal Malmes. Aga ühes kohas sa Malmus ei ole käinud, kuhu me sind nüüd siiski siit nüüd kohe hakkame? See on väga imelik, et selline koht on Malmes olemas, see tundub nagu minu jaoks ehitatud. See vastikutoidumuuseum. See tõesti kõlab nii, see on imelik, ma lähen. Ma ei tea, mitmes kord males teist korda erosiooni ja seal on tehtud vastiku toidumuuseum. Discusting, food, museum on seal tõepoolest olemas. Head kolleegid mulle juba maitsemis. No sa hakkaksid nagu endale sooja tegema kuidagimoodi vist sõna otseses mõttes, mina olen aru saanud, et et see on šokolaad, kus sees on üks siis maailma vürtsikamad või kuidas siis öeldakse? See on väga pikantne nimi ka nagu flaming an siis leegitsev, anus. Sa saad aru, mida see tähendab, eks ju, kui seda sööd, siis nagu põleb üle, nii ma arvan, ja. Sel hetkel, kui see šokolaad hakkab sinust väljuma, siis ta tuleb sellisele nagu tuntaval moel. Aga kui suure tüki ma sulle pakun, siis seda ole sina, kus ma tahtsin just öelda, see pidi nii terav olema, et seda tõesti on vist võimatu süüa. Ja soovitus on, et, et võta nagu väiksem tükk igaks juhuks, kuigi minu meelest sina armastad õudselt vürtsiseid toite või on ikkagi neid vaata toite märgitakse. Ei, mina ära minule anna, oota nüüd. Oota nüüd. Sina tahad kolme pipraga, mina keeldun söömast ühegi pipraga toitu? Ei, see on liiga suur. Tead, Marko, mina nägin. Kas see on nüüd liiga suur tükk, seda ei ole nagu ja see on liiga suur, see härrale paras. See tükk. See tükk on sulle paras, mina toimetuses nägin, kuidas inimesed. Mina proovin kõige selle peale sina, see on sinu ülesanne. Sellise tükki nad hirmutanud mind ära, et ma ei saa rääkida ja ma ei saa mitu nädalat rääkida. Ei jah, ja pärast pead käed ära pesema. Mitte midagi või mitte midagi või. Ma tahaks öelda, et toimetaja Teet ütles, et tal hakkasid kulmud higistama esimese hooga, kuidas ta sõi? Ei, ma ei saa, ma ei saa öelda mitte midagi, ta annab nagu tunda küll, aga see see kisa, mis sa siin tegid enne saadet, et ma ei suuda, pole mitte midagi. Ma võiksin selle tahvli küll nüüd ära süüa. Ei, ma ei hakka sulle näitama. Pane see nüüd suu, see päriselt ei ole nii hull kui no mul ei tee see küll tõesti mitte midagi. No ausalt, ma tunnen, et see on terava pipart, söö. Ei no ma tunnen, et see on terav ja ta annab mulle tunda, aga niimoodi, et ma nüüd minestaksin laua peale ära. Ei ole mitte midagi sellist. Ma panin keele vastu, on see põleta, näed, ma söön teist tükki. Ma selle oma lakutud ka. See ei ole midagi, no ta on terav ja. Ta ei ole kerge süüa, aga ta tõstab ikkagi šokolaadi maitsed. Šokolaad pääseb esile, aga ta ei ole nüüd mingisugune terav. Ärge ärge uskuge, ma panin keele vastu kaks tükki ja, või kolmanda veel süüa. Kerge. Ja mõned inimesed pidid olema mingi sellise veidra geeniga, et teravust ei tunne või. Tunnen ära ütle, et ma tunnen, aga kas ta nüüd nagu see Selgub sul pärast. Aga sa nagu tahvliruutu ei julge võtta, nii palju ikkagi on vastik ja jõuad, jõuad. Võta Ma vaatan. Ma võiksin seda süüa küll ta päris väliselt terve ruudu või? Ei no ma ei hakka sööma seda, meil ei ole aega, vaata, meil toimetaja korjab kõrva, aga ma, ma päriselt. Me vaatame, kuidas see juhtub, kui me vaatame tõepoolest vahepeal, kuidas puuluup ja viis miinus siis on Malies kohal ja tegid enne seda veel video, kuidas kõiki õpetada tantsima, seda Feisonit. Lõ Marko Veisson olu andis ist toria Vaon ta first. Okei. Siis Sel mo at. Ka So kuulte midagi. No sellest teravast šokolaadist rääkisime seetõttu nii palju, et Malmos ma sinna muuseumisse lähen, seal on igas muid jälkusi veel nagu suur strömi ja ma nägin isegi elusaid hiire, ma ei tea, kas neid pakutakse süüa. Ma ei söö, mul loodan, et elusaid hiiri seda siiski mitte ei ole ja, ja kogu kogu see Eurovisiooni melu nüüd neil päevil ringvaadetes see kindlasti sealt kohale ka jõuab. Ja sellele me panustame küll, ega et suurt tükki sa veel söönud ei ole, ma ikkagi tahan, et see sööks, ma tahaks näha. Kas see ei ole kõige terav seal vastiku toidumuuseumis on veel teravamad pipart, kui see Hea küll aktuaalne kaamera, Margus Saar, millest teie räägite? Vaatan, et kortsutate kulmu, Te võiksite ikka ilusti siledamate nägudega olla. Nii. Riik kavatseb Tartusse paigaldada raadiomajakad, mis aitaksid reisilennukitel ka GPSi häiringute ajal maanduda. Samuti arutatakse lennujuhtimise muudatusi, kuid need võivad kliimaminister Kristen Michali sõnul osutuda Tartu lendude vähesuse tõttu ebamõistlikult kalliks. Finn Air loodab lennud kiiresti taastada, kuid enne peavad vajalikud muudatused tehtud olema. Miks geograafilise positsioneerimise süsteemi segatakse ja muud teemad ka kell üheksa? Impulss enne seda ja tuletame teile meelde, et homme ringvaadet ei ole, on püha ja vaba päev ka ringvaate. Aga oma saate lõpetuseks me võime teile nüüd anda tõestuse, et veionit tõepoolest juba tantsitakse, mitte ainult siin Eestis, vaid igal pool mujal ka vaadake videot ja me näeme juba ülehomme.